Přehlédněme situaci v Chotovinách. V malé venkovské stanici
stojí nákladni vlak. Hluboká noc tiše dříme nad krajem -- a tam ve tmách,
600 m od stanice, číhá zlý osud na své oběti. Mladý assistent, svědomitý a
přičinlivý je zaměstnán pilně přepočítáváním nových cen jízdenek, které
v nejbližších hodinách vejdou v platnost. Nedaleko v Táboře spí jeho mladičká
choť s devítiměsíční dceruškou. Spí klidně, netušíce, že spár děsu natahuje se
již po jich tatíčkovi -- i po nich. Zatím v chotovinách hřmí rychlík -- za ním
vyjíždí nákladní vlak -- naráz, třesk drecných vozů -- nářek -- zoufalství. .
. . Mladičký úředník chvátá s příruční lékárnou. Co je? Coje? Velké neštěstí --
mnoho m r t v ý c h! Rychlík --
kmitne neštastníku mozkem. Předává lékárnu -- snám snad neví komu -- a prchá
do tmy. . . Co se odehrálo v jeho duši, než si zadrhl v nedalekém poli ovesném
hrdlo vlastními šlemi. . . . . v nemocniční kapli sešli se vedle sebe
oběti: topič Brázda, jenž skonal ke 2. hod. ranní za strašných bolestí --
a assistent Emil Helda, jenž ukončil své zoufalství vlastníma rukama. A v téže
nemocnici s přeraženými údy sténá další oběť -- brzdař Mizerovský. Výhybkáře
Křemena ve Vražném, pak hlídá vyděšená rodina, aby také on nesáhl si na život.
Tragedie -- hrozná tragedie. Vyšetřiti případ náleží úřadům -- nám zbývá
toliko hluboké politování a soucit.
1926
Pro Tábor a okolí
hledají se zdadné osoby každého stavu ku prodeji všeobecně oblíbeného
předmětu. Vysoký výdělek 100 až 400 K měsíčně, bez risika. Osvědčeným silám
stálý pevný plat. Oboru neznalí budou poučeni.
Nabídky pod zn. ,,O. B. 3780`` do
insertní kanceláře
Jana Grégra v Praze,
Jindřišská ulice 19.
1903
1. Auto-motocyková klubovní soutěž vytrvalostní Autoklubu
Tábor uskutečněna byla v neděli 7. října. Z přihlášených 83 vozidel
dostavilo se ke startu 75, z nihž dojelo 65. Start dodržen a byl hladký.
Přihlíželo k němu mnoho obecenstva, utvořivšího hustý špalír, jak před
startem, tak za ním. Krátce po odstartování přvních vozidel spustil se drobný
déšť, který se změnil ve vydatný liják, trvajícího přes poledne. Již se zdálo,
že soutěž bude uhrožena, ale konečně déšť ustal a na cestě k cíli jeli již
závodnící po oschých silnících. . .
. . .Zvláštní pozornosti zasluhuje pan Olivier Mladota, jenž dostal se k cíli
s ochuravělou pravou rukou, takže celou trať projel a řidil rukou levou. . .
V kategorii automobilů do 1200 ccm - 1. cenu V. Jejkalová, Praha, Zetka, 2. cena Otto Weil, Tábor, 3. cena Mery Nádherná, Chotoviny, Tatra.
1902
Do haraburdí
s valchou! Moderní pradlenka už nestojí od rána do večera u necek a nedře se s
prádlem, až si ruce propere. Používá vymožeností pokročilé vědy a techniky a
pere báječním speciálním mýdlem Radion.
1902
|
|
|
|
Říšský poslanec
za Prahu, architekt Quido Bělský vzdal se mandátu. Učinil tak konečně,
když se mu právem vytýkalo, že je ve Vídni velice vzácným hostem. Politický
svět vůbec o p r a ž s k é m
poslanci nikdy neslyšel. A pan Bělský je též členem v ý k o n n é h o v ý b o r u svobodomyslné strany!! -- Proč nutit takové muže do politiky? Pan Bělsky je výborným architektem (je spolubudovatelem moderního hotelu ,,Central`` v Hybernské ulici); proč ho nenechat při architektuře?
1902
Trpícím průtrží
nejlépe poslouží masť G. Stuzeneggera v Herisau (Švýcary). Táž
neobsahuje látek škodlivých a zhojí i nejtěžší toho druhu nemoce
úplně. -- Koupiti lze i v hrnečkách po 5 markách (3 zl.) spolu s návodem
o jejím upotřebení i vysvědčeními o její účinnosti u G. Stuzeneggera
samého, a zvláště v H a a s o v ě lékárně v Budějovicích a F u r s t o v ě lékárně v Praze.
Vysvědčení.
S radostí oznamuji vám, že bohudíky vaše mast moji 16 let trvající nemoci mne
zbavila a úplně vyléčila. Tisíceré díky. Bůh Vám to odplatí. Všem lidem budiž
známo, již podobně trpí a zhojení své nabýti mohou. V K o n s t a n c i dne 29. června 1877.
F. H.
Úplný sbor
tamburašů prvně vystoupil na veřejnosti r. 1896 a výroční den 1987
byl oslaven večírkem ,,U koruny``.
Red. Vachek v Českém jihu velmi oceňuje práci tamburašu, kteří jsou ozdobou
všeckého spolkového života táborského. Brzy po masopustě přijal sbor vyzvání
k účinkování v Jihlavě a Soběslavi. . . ,,avšak hrozivý mrak se objevil na
tamburašském nebi. Druhý bračista J. Šechtl hodlal vydati se na umělecké
turné, ne však jako tamburáš, ale s jinou sensační novinkou tehndejší:
kinematografem, který jeho otec Ig. Šecthl zřidil jako první český pokus
v tomto oboru, který dnes tak ohromného rozšíření nabyl. Významná
vzpomínka tato zasluhuje, aby si jí širší veřejnost povšimla, že před 30 lety byl to táborský fotograf, který epochální vynález do širší veřejnosti počal uváděti.`` Nakonec Ig. Šechtl si zařídil pro promítání jiného společníka a Jos. Šechtlhrál na dalších večírcích -- pro posílení české věci -- zvl. v Jihlavě, kde měli mimořádný úspěch a výtěžek věnovan na českou pokračovací školu v Jihlavě.
Staré i nové letopisy táborké - leden 1927
Theorie a
praxe. Z voličské schůze dra Edv. Grégra ze dne 8. září jistou
pikantnost. Sotva že bylo shromáždění s nadšením vyslechlo resoluci dra.
Hohlwega, vrcholící v tomto odstavci: ,,Neztrpíme, aby provádění zákonů bylo
činěno závislým na svolení německé menšiny, a nápravu tohoto zla shledáváme
jedině v tom, když z a s t a v e n a b u d e č i n n o s t p a r l a m e n t u, který jest oporou a rejdištěm Němců a nedovede zjednati úctu
před zákonem a zavésti spořádané ústavní poměry,`` -- vyvstal známý statkář podpřipský dr. Janovský a navrhl dodatek čistě hospodářského rázu, aby totiž půsebilo se na říšské radě proti ,,rayonovému vevolnictví`` řepařů, t. j. aby nebylo dovoleno cukrovarům, určovati, kam ktery sedlák smí dovážet řepu. Toť se ví, že i tuto resoluci --
i s d o d a t k e m p o s l. Z á v o r k y, a b y s e o b s t r u o v a l o p o t u d, p o k u d n e b u d e s p l n ě n o s t á t n í p r á v o k r á l o v s t v í Č e s k é h o -- voliči jednohlasně přijali. Nuže co? starat se o úřadní češtinu a státní právo a n e b o o řepaře?!
1902
|